På den fortapte planeten Krypton; En klok vitenskapsmann plasserte sin babysønn i et romskip og sendte han mot jorden.
Oppdratt hos en vennlig gårdbruker og hans kone; Gutten vokste opp til å bli vår største beskytter.... Supermann.
Men da astronomer oppdaget rester av hjemmeverdenen hans, forsvant Supermann.
"Du vil reise langt..."
"min lille Kal-el."
"Men vi vil aldri forlate deg,"
"selv ikke når vi skal møte vår egen død."
"Du vil gjøre min styrke til din egen."
"Du vil se mitt liv gjennom dine øyne,"
"som ditt liv blir sett gjennom mine."
"Sønnen blir faderen."
"Og faderen..."
"sønnen..."
Oversatt av hanest og Flip www.divxnorway.com
Til tross for fortiden din...
Jeg vet du er en god mann,
og alle gode menn
fortjener en ny sjanse.
I det øyeblikket jeg mottok det første brevet
viste jeg du ikke var som resten.
Du kom fra...
ingenting.
Du har jobbet så hardt for å komme dit du er,
og har gjort noen feil.
Gertrude, for guds skyld.
Faen heller, Gertrude, slipp oss inn.
Du sa om jeg hjalp deg
ut av fengselet,
skulle du ta deg av meg.
Hmm.
Og det har du.
Du har vist meg gleder
jeg ikke viste om.
Hmm.
Derfor fortjener du
alt sammen.
Jeg elsker deg,
Lex Luthor.
Åhh.
Gertrude, han er en skurk.
Han elsker ikke deg, Gertrude.
Vi elsker deg, Gertrude.
Du kan beholde det.
Gud.
Resten er mitt.
Vi er ferdige.
Ha det, Martha.
Åhh!
Åh, Clark...
Åh, gutten min.
Vil du få den tingen vekk fra ansiktet mitt.
Lex, vennene dine får meg til å grøsse.
Fengsel er et nifst sted, Kitty.
En må få seg nifse venner for å overleve.
Selv en mann med mine talenter er vært mindre enn en kartong sigaretter
og en skarp metallbit i lommen.
Kjenner du historien om Prometheus?
Nei, selvfølgelig gjør du ikke det.
Prometheus var en gud som stjal ilden fra de andre gudene,
og gav kontroll over den til de dødelige.
Sammenfattet; han gav oss teknologi, han gav oss makt.
Så vi stjeler ild?
I Arktis
Faktisk, en slags, du skjønner
den som kontrollerer teknologien kontrollerer verden.
Det Romerske Imperiet hersket over verden fordi de bygget veier.
Det Britiske Imperiet hersket over verden fordi de bygget skip.
Amerika, atombomben.
Og så videre.
Jeg vil bare det Prometheus ville.
Høres bra ut, Lex,
men du er ingen gud.
Guder er bare egoistiske vesener som flyr rundt i røde kapper,
og ikke vil dele kreftene sine med menneskeheten.
Hei, sjef.
Vi har funnet noe.
Nei, jeg vil ikke være noen gud.
Jeg vil bare gi ilden til folket.
Og,
jeg vil ha min andel.
Hei!
Var dette hans hus?
En skulle tro det. De fleste ville tro det.
Det er mer et monument over
en gammel og ekstremt mektig sivilisasjon.
Det var her han lærte hvem han var.
Det var hit han kom for veiledning.
Muligheter.
Uendelige...
muligheter.
Du oppfører deg som du har vært her før.
Min sønn.
Du husker ikke meg.
Jeg er Jor-el,
jeg er din far.
Nå har jeg vært død i mange tusen av dine år.
Han tror jeg er hans sønn.
... du er den eneste overlevende fra planeten Krypton.
Gjemt i krystallene fremfor deg
er den totale innsamlingen av all litteratur og vitenskapelige fakta
fra dusinvis av andre verdener gjennom de 28 kjente galakser.
Det er spørsmål om jorden...
Her i denne...
ensomhetens høyborg...
skal vi prøve å finne svarene...
sammen.
Kan han se oss?
Nei, han er død.
nå min sønn.
Kal-el...
snakk!
Fortell meg alt.
Begynn med krystaller.
Flink gutt.
Ikke bekymre deg, jeg begrov det i morges.
Mor?
Fem år.
Om din far var i live, ville han aldri latt deg dra.
Jeg gav nesten opp håpet.
Jeg trodde ikke jeg skulle se deg igjen.
Åh, Clark.
Fant du hva du lette etter.
Jeg, trodde...
håpet...
det fortsatt kunne være der.
Hjemmet ditt?
Stedet var en gravplass.
Jeg er alt som er igjen.
Clark, universet er et stort sted.
Du vet ikke hvem som er der ute.
Og selv om du er den eneste igjen,
er du ikke alene.
Jeg vet det.
Beklager.
Kan du se deg for?
Unnskyld meg!
Beklager.
Flott, kan du være forsiktig.
- Jimmy! - Mr. Clark!
Jeg mener Kent. Mr. Kent, velkommen tilbake. Å, herregud.
Hmm... hei... kom... hmm...
Vent der, jeg er straks tilbake.
Åh, hei, beklager, folkens.
Jeg, eh, leter fortsatt etter et sted å bo.
Om dere vet om noe...
Bak deg, Mr. Kent.
Jeg laget den selv.
Det er en kake.
Åhh... den ser...
deilig ut.
Olsen!
Hvor er bildene av denne bursdagsklovnmassakren tingen.
Jeg er i gang med det. Hei, se hvem som er tilbake.
- Kent. - Hei, sjef.
Takk for jeg fikk jobben tilbake.
Ikke takk meg, takk Norm Palmer for han døde.
Tiden var inne for han.
La oss få deg installert, hva?
Olsen!
Eh... Greit, jeg må løpe,
men jeg er tilbake om et øyeblikk.
Mr. Kent.
Å, hei, vet du hvor jeg finner...
Lois.
"Tiden i dette automatiske reiseprogrammet er det mest vanskelige arbeidet."
"Lois Lane, Daily Planet."
"Du sier også romfergen vil innlede en ny æra i å reise,"
"den vil gi en vanlig person råd til transkontinentale flygninger."
"Men kan du si den nøyaktige prisen en vanlig person må betale?"
"Svaret på det spørsmålet er..."
"Hvorfor verden ikke trenger Supermann"
Ha, ja.
Han ligner på sin mor.
Han tar etter henne også,
spesielt når det gjelder å komme opp i bråk.
Mor?
Åh, ja, vel, du har vært lenge borte.
Den fryktløse reporteren Lois Lane som mor.
Å, vet du...
eh...
jeg bare... jeg tar det, det er bra.
- Beklager. - Nei,
eh, hun har mange.
- Vent, er hun gift? - Ja.
Nei, ikke egentlig.
Det er mer som en lang forlovelse.
Men ikke spør Miss Lane når de skal gifte seg.
Fordi, hun hater det spørsmålet.
Er alt i orden? Du ser ut til å trenge en drink.
Åh, dette stedet er så gammelt.
Hvorfor er vi tilbake?
Kitty, når du fikk ordnet neglene dine, og bestilte pels, online,
var jeg opptatt med å finne ut av hemmelighetene til en av de mest
avanserte sivilisasjonene i universet.
Var det ikke to sånne?
Du skjønner, ulikt vår klumsete jordbundne måte å lage ting på,
var teknologien på Krypton, Supermanns verden,
basert på å manipullere veksten av krystaller.
Høres ut som Hokuspokus for meg.
Naturlig vis, for den primitive hjerne
vil enhver uforståelig teknologi bli betraktet som magi.
Men tenk deg, byer,
kjøretøy, våpen,
hele kontinenter.
Alt...
dyrket.
Tenk en kan lage en ny verden,
av en slik enkel liten ting.
Det er som et frø,
trenger bare vann.
Som...
Artemia.
Akkurat, Kitty...
som artemia.
Clark...
har drevet med sjeleransaking de siste årene, han har sett lamaer.
Jaa?
Nå være hardt å komme tilbake.
Kommer jeg tilbake?
På jobb.
Ja...
vel, du vet...
ting forandrer seg.
Jeg mener, selvfølgelig forandrer ting seg
noen ganger er det ting som du har trodd ikke ville forandre seg,
som forandrer seg.
Ta Lois,
en kvinne som henne,
jeg hadde aldri trodd hun ville slå seg til ro.
Vet du, om du spør meg...
hun vil aldri si det...
men spør du meg,
så er hun fortsatt forelsket i han du vet.
Den originale Romfergen genererte
en skyvekraft på 33 millioner Newton, bare i startfasen.
Men med å sette den på ryggen av en Boeing 777...
Ja?
Om denne avgangen er så fantastisk som du sier,
hvorfor blir den da bare dekket av ett nyhetsbyrå?
Hva om sparer den slags spørsmål til infomøtet etter starten,
hva sier du til det, Miss Lane?
Når vi når 12 000 meter,
vil fergen koble seg ifra,
og starte det første av to fremdriftstrinn,
motor med flytende brensel.
Når fergen når stratosfæren, vil trinn to starte,
som sender fartøyet med 4G opp i mesosfæren.
- Forsiktig. - Jeg vet det.
Forsiktig.
- Forsiktig. - Jeg vet det.
Hei, det er virkelig noe, Lex.
Vent litt.
Hei, det er virkelig noe, Lex.
Det er den forbaskede "Tatt av Vinden".
Skru av kameraet.
Men jeg får det med.
Jeg sa; skru av det faens kameraet.
Jeg tror jeg gjorde noe galt.
Nei...
det var ikke deg.
Tenning om T minus 1 minutt til separasjonen av målet deres.
CDR, start klokkene.
3 minutter nedtelling.
fergens radar helt rolig.
Vi går fortsatt for en oppskyting.
Oppfattet.
Houston, fikk du det?
"Houston, fikk du det?"
Åh, Gud.
"Elektronikken feiler."
Hva i...
Det er ikke noe å bekymre seg om.
Det virker som vi har...
et lite kraftproblem.
- Hva gjorde du? - Det var ikke meg, den bare kom på.
"Genesis, radiosjekk med Houston."
Kraftproblemt er ordnet.
Klatrer til 12 000 meter.
"Oppfattet, 12 000 meter."
Er det alt?
Jeg tror ikke det.
Motorfeil, men de er oppe igjen.
Genesis, jeg hater å si dette, men det ser
"ut til vi må avbryte oppskytingen."
- Avbryter motortenning. - "Oppfattet, avbryter motortenning."
Motorene reagerer ikke.
Vi teller fortsatt ned til tenning.
- "Plattform, vi har et problem." - Kom igjen.
"Det ser ut til det ble ødelagt noe under kraftfeilen."
"Begge settene fortsetter nedtellingen."
Plattform, du har 30 sekunder.
Hva?
"Vær forberett, Vi kan ikke hindre avkoblingen"
"vi kan fortsatt klare oppsytingen, og gå til"
nødfeltet.
"T minus 23 sekunder til tenning."
"Genesis, utfør evakueringsprosedyrer."
"21"
"20"
"19"
En kobling reagerer ikke.
Plattform, koblingene reagerer ikke.
"15"
"14"
Ikke vær redde,
det er fullstendig normalt.
"Vi er fortsatt sammenkoblet. Koblingene svarer ikke."
"9"
Housten, fjernoverskriv. "8"
"7"
"6" Fjernoverskriveing svarer ikke.
"5"
"4" "Fjernoverskriveing svarer ikke."
"3"
Og er kan du høre et svakt "popp" av tenningen.
"Houston, vi har tenning."
Oppfattet, tenning.
Detter er Pyton 21,
"hun drar avsted."
Greit, alle flykontroller er...
"Advarsel, advarsel."
Åh, nei,. Å, neiii.
Kan jeg få litt hjelp.
"Dette er UPV, nyheter."
"Fra Washington, Frank Jacobs."
"Vi har nettopp fått hørt at i en flyvning"
"har romfergen, Genesis,"
"kommet i en nødssituasjon i luften."
"Problem med oppskytingen av en ny romferge, Genesis."
"Rapporter sier oss romfergen ikke klarte å koble seg i fra,"
"og sender begge fartøyene med rakketfart ut i rommet."
"Vi går nå direkte fra Cape Canavarel med de siste oppdateringene av saken."
"Jim, alt vi vet nå er at koblingene som"
"holdt romfergen til 777en ikke virket,"
"og ikke ble utløst som planlagt."
"Vi er usikre"
Jeg må gjøre noe.
"tenningssekvensen fortsetter og rakettmotorene fortsatt går."
"Det spekuleres i om en kraftfeil..."
hjelpe meg, sir...
hvem er...
"fortsatt koblet til romfergen, 13 000 meter."
Houston, vi trenger hjelp.
Hous... "kjører diagnose. Vær klar."
Tenning av andre trinn, om 5 sekunder.
"Advarsel, advarsel."
Hva i helvete er det?
Det er en uidentifisert ting som kommer nordfra.
Det er oppfattet.
Og det kommer fort.
"For fort, for fort"
"Høydefeil"
"Fly opp, fly opp"
Er alle i orden?
Har du det bra?
Vel, jeg håper denne opplevelsen ikke vil få dere fra å fly.
Statistisk sett, det er fortsatt den tryggeste måten å reise på.
Supermann...
Hør etter.
Jeg vil vite alt, alt sammen.
Olsen, jeg vil se bilder av han fra alle steder.
Nei, jeg vil ha "Det" bildet.
Sport, hvordan få flyet bort fra stadion?
Reiseliv, hvor har han vært? Var han på ferie? Om så, hvor?
Sladder, har han møtt noen?
Mote, er det er ny drakt?
Helse, har han tatt av? Hva har han spist?
Økonomi, hvordan påvirker dette aksjemarkedet? Langsiktig. Kortsiktig.
Politikk, står han fortsatt for sannhet? Rettferdighet? Alle slike ting.
Livsstil...
Supermann kommer igjen.
Kom igjen.
Skip, for mange "p" er det i katastrofe?
Ingen.
Hva er sammenhengen?
Den mystiske magnetiske impulsen som slo ut all kraften og forårsaket en katastrofale
hendelser på hele den...
Lois!
Ja.
På mitt kontor.
Det gjelder for alle, historien er ikke kraftsvikten,
men Supermann.
Historien er EMP, sjef,
alle elektroniske innretninger på østkysten sluttet å virke.
- Først; er alt i orden med deg? - Ja, takk...
Lois, det er tre ting som selger aviser;
Tragedier, sex og Supermann.
Folk er lei tragedier. Vi alle vet du ikke kan skrive om sex.
"Og da gjenstår det en ting, Supermann."
"Og du vet det, Lois."
"Lois"
- "er alt i orden?" - "Ja."
- "Er du sikker?" - "Ja, jeg har det bra."
"Hvor er Jason?"
"Er ikke han med deg?"
- "Nei." - "Hvor er han?"
Hei.
Hallo.
Hvem er du?
Jeg er Clark Kent.
En gammel venn av din mor fra tidligere.
Virkelig, hun har aldri nevnt deg.
Virkelig, aldri?
Nei.
Jason.
Hva gjør du her, kjære.
Pappa sitt kontor er kjedelig.
Er pappa sitt kontor kjedelig?
Clark, hei.
Velkommen tilbake.
Jeg ser du har møtt mumsen.
Ja, vi snakket...
- Har du tatt vitaminene dine? - Ja.
- Øyedråpene? - Ja.
- Albidrol? - Ja.
- Polywiiflor. - Ja, mamma.
Flink gutt.
Eh, han er litt svakelig, men han skal blir stor og sterk som pappa.
Skal ikke du? Ja?
Ja.
Jeg så deg på...
Åh, ja, det var ingenting.
Kan jeg låne stiftemaskinen?
Å, ja.
Takk.
Gratulerer med pulitzer prisen, det er...
fantastisk.
Ja, kan du tro det?
Så, jeg vil høre alt om reisen din,
hvor du dro, hva du så,
har du møtt noen spesiell?
Det er så mye, hvor skal jeg begynne?
Ehm...
Hvor er den lille fyren?
Hei gutten.
- Hvordan har du det? - Bra.
Kan du bruke litt familiemagi for å hindre onkelen din i å lage problem med artikkelen.
- Vær så snill. - Igjen?
Igjen.
Hva med deg?
Åh, dette er Clark.
Clark, Richard. Richard, Clark.
- Richard White. - Hei!
Richard er assisterende redaktør, som redder vår internasjonale seksjon.
Vel...
Han er også flyger, og elsker skrekkfilmer.
Hmm.
Clark er...
vel, han er Clark.
Vel, det er fint å endelig treffe deg. Jeg har hørt så mye.
Å, har du?
Ja, Jimmy kan ikke holde kjeft om deg.
- Jeg må løpe. - Hvor?
Du hørte Perry. Supermann er tilbake, og han tror det er bare jeg som...
- i stand til... - Til hva da?
- Du vet. - Ikke hør på han.
Det gjør jeg ikke. Jeg skal til kraftverket for å sjekke utkoblingen.
Greit.
- Ha det, mamma. - Ha det.
Og så er hun borte.
Vet du, uansett hvor nær hverandre vi er, den kvinnen er et mysterium for meg.
Trenger du noe, så er jeg der borte.
Fint å endelig treffe deg.
Vil du gå i parken?
Åh, han er søt.
- Kom du i bråk? - Du skal se den andre fyren.
Hva skal vi gjøre?
Dere skal modifisere og montere den i akterenden,
jeg bryr meg ikke om instruksjonen er på russisk.
Åh. Lois.
Hei Clark, hvordan var det å komme tilbake på jobb?
Å, ganske bra.
Du vet, det blir vel som å sykle.
Å sykle?
Ja, du vet...
Glem det.
Men, jeg lurte på...
vi har ikke fått pratet siden jeg kom tilbake
jeg tenkte om du ville, så kunne vi spise...
Kan jeg spørre deg om noe?
Klart.
Har du møtt noen, og dere var fra helt ulike verdener,
men dere var så knytte at en kunne tro det var skjebnebestemt de skulle være dere.
Og så drar han, uten å forklare, eller si ha det.
Det høres søtladet ut, jeg vet det.
Vel, kanskje var det vanskelig å si ha det, fordi han måtte dra.
Og han ville si ha det, men det vart kanskje for vanskelig for han.
Vanskelig?
Hva er så vanskelig med det?
Ha det, det er enkelt. Hva er så vanskelig med å si ha det?
Eh, hvem snakker vi om?
Ingen. Glem jeg sa noe.
Taxi... hei.
Taxi!
Flott, takk.
Riverside Drive 312, takk.
God kveld, Clark.
Supermann!
"Jeg vil ha eggeruller."
"Bra forsøk, men tenk på pusten din."
"Mamma."
"Hvorfor kinesisk, når han er allergisk."
"Fordi han elsker ertene."
Jeg tror vi alle foretrekker eggeruller, fremfor makrobiotisk ost.
- Det er et godt poeng. - Hmm.
Jeg synes du har oppført deg annerledes i det siste.
Har jeg?
Lois...
den artikkelen du skrev.
Hvorfor verden ikke trenger Supermann.
Nei, nei, nei den andre, fra lenge siden, før vi møttes.
Vel, hvilken artikkel, jeg skrev dusinvis om han.
Jeg var praktisk talt presseagenten hans.
Jeg tilbrakte natten med Supermann.
Richard, kom igjen.
Det var tittelen på intervjuet.
Pluss, det var din onkel, Perry, sin ide.
Nei, nei, nei, jeg vet det. Det er greit.
Richard...
det er lenge siden.
Var du forelsket i han?
Han var Supermann, alle var forelsket i han.
Men var du?
"Nei."
"Jeg var ikke sikker..."
"Selv om du blir oppfostret som et menneske, er du ikke en av dem."
"De kan bli et stort folk, Kal-el, de ønsker å være det."
"De mangler bare lyset til å vise vei."
"Det er grunnen fremfor alt, viljen til det gode,"
"jeg har sendt dem deg,"
"min eneste sønn."
Last dem av.
Faen i helv...
Anbefalt donasjon er 10 dollar
"Hør etter."
"Metropolis historiske museum stenger om ti minutter, vi håper dere har likt"
Sir, vi stenger om 10 minutter.
Vi trenger bare 5.
Dere er ferdige, museet er stengt.
Takk.
Er du i orden, Miss?
Hjertet mitt... jeg
Unnskyld?
Jeg har en tilstand, en hjertetilstand.
Og en ulyd i hjertet.
Vær så snill. Vær så snill, det gjør vondt.
Hold godt fast.
Bingo.
Her er du, ma'am.
Hjertet mitt, sykdommen er borte. Hva gjorde du?
Jeg gjorde ikke noe.
Kall meg Cathrine.
Cathrine...
jeg er glad du føler deg bedre.
Du har steder å dra til, folk å redde.
Ja.
Skal vi ta en kopp kaffe, en gang.
Eller en drink.
- God natt, Cathrine. - God natt.
Flyvningen er på alle kanaler.
"han var i Manilla 22:55, og så..."
Hei, Kent!
- Sjefen vi se deg. - Å, takk.
"men disse overvåkningsbildene fra dette vanlige ranet av delikatesse butikken"
"viser det ikke er forskjell på stor eller liten for mannen av stål."
"Rapporter kommer inn fra Metropolis, Houston, Gotham,"
"og så langt som fra Shang Hai..."
"satelitter har viste seg å være ubrukelige til å spore han, i en hastighet nærme lyset..."
Kent! Sjefen venter.
Ehh...
Eh, eh.
Disse er ikoniske.
Og de ble tatt av en 12 åring med et mobilkamera.
Hva har du til oss?
Jeg har disse.
Se på himmelen, sjef.
- Det er en fugl. - Det er et fly.
Nei, det er su...
Du ville se meg?
Ja, Kent. Kom inn. Sett deg ned.
Jeg vil snakke litt med dere.
Greit...
Først, Lois,
jeg forstår ikke hvorfor du sniker deg rundt for å dekke dette strømbruddet.
Det var ikke bare et strømbrudd, sjef
mobiler, personsøkere, biler, alt...
Alle andre aviser i denne byen har
en kvinnelig reporter, en vakker kvinnelig reporter,
plassert på taket for å dekke Supermann.
Og dere to har en fortid sammen.
Sjef, jeg har tatt Supermann.
Hmf...
Dekket han, du vet hva jeg mener.
Ja, det gjør deg til ekspert. Så du må ta han en gang til.
Det er dusinvis av andre historier der ute.
Vel, kom med en.
Vel, det var et ran i museet i går kveld.
Hm.
Selv Supermann gikk glipp av det.
Var for opptatt med å redde den hora.
Hvorfor sporer ikke dere opp Lex Luthor.
Jeg mener, ingen har sett han siden anken.
Og ingen annen har så mye fæl historie med Supermann.
Kanskje han har noe å si.
Det er gårsdagens nyheter.
Nei, jeg liker den ideen.
Perry, Lex Luthor er en karrierekriminell som nesten drepte han, for guds skyld.
Jimmy, hvordan kom Lex seg ut av fengselet.
Vel, ankedomstolen kalte inn Supermann som vitne, men han var ikke i nærheten.
Hvor mye tror du det irriterer Supermann.
- En hel del. - Du sier ikke det.
Polly, gi den til Polly.
Lois, Supermann.
Hva med mørke...
Kent, mørkeleggingen.
Flott, takk, sjef.
Lois, jeg beklager, jeg vil hate det om det skader forholdet vårt.
Forhold?
Ja.
- Hei, mamma. - Hei, deg.
Hei, folkens, han fikk A i naturfag, og B i gym.
Så, vi gjør noe rett.
I hvert fall en av oss gjør det.
- Hva? - Perry, han dytter Supermann på meg.
Vel, kjære, jeg er sikker på du finner en måte å intervjue Supermann på,
uten å bringe han inn i livet ditt igjen.
"Det er ingen tvil, folkens."
"Supermann er tilbake i livene våre."
"Velkommen til deg fra sentrum av Sydney,"
"hvor folk har kommet sammen..."
Greit, hva med dette;
Vi holder på seint, vi henter middag, jeg hjelper til med Supermann.
Du og Clark jobber med strømbruddet, sammen.
Er det greit for deg, Clark?
Strålende!
Jeg skulle late...
som om bremsene ikke virket.
Late som. Som vi snakket om.
Du hadde ikke trengt å ødelegge dem.
Selvfølgelig måtte jeg det, en mann vet alltid når en kvinne later som.
Spesielt Supermann.
Hm, hm, hm, hm.
Så, fikk du steinen din?
Det gjorde jeg.
Rart, om disse tidene stemmer ble mørkleggingen spredt ut fra et vist sted.
- Hvor? - Jeg er ikke sikker enda.
Så med superhørselen, hører han hver lyd hver for seg, eller alt på en gang.
"Begge deler."
- "Har er høyere enn jeg trodde." - "1,95"
Jeg elsker han ser gjennom alt, jeg ville hatt det moro med det.
"Alt utenom bly."
Jeg vedder han...
102 kg, raskere enn en kule i fart,
trekker kreftene sine fra solen,
og sårbar mot alt som inneholder Kryptonitt, og han lyver aldri.
Kryptonitt?
Radioaktive deler fra hjemmet hans.
Det er dødelig...
for han.
Lois...
hvor høy vil du si Clark er?
"Mellom 1,90 og 1,95"
"Og mellom 90 og 110 kg?"
Jimmy, Jason, la oss hente noe til disse reporterne så de har noe å gå på.
- Greit. - Jaa.
Kom igjen, blikkhode.
Kom, denne veien.
Så, har du funnet et sted å bo?
Nei, jeg leter fortsatt.
Lois, jeg vil spørre deg om det...
Hei, går ned for litt frisk luft.
Flott!
Takk.
La oss snakke når jeg er tilbake.
Klart.
Du burde virkelig ikke røyke, Miss Lane.
Jeg beklager, jeg mener ikke å forfølge deg.
Jeg har det bra, virkelig.
Jeg ventet bare ikke...
deg.
Med pressen på flyet, jeg trodde ikke det var det beste stedet å snakke.
Vel, det er ingen presse rundt oss nå.
Bortsett fra meg, selvsagt.
Jeg vet det er noen folk som spør mange spørsmål, nå når jeg er tilbake.
Jeg mener det bare er rettferdig jeg svarer de folkene.
Så...
du er her for et intervju?
Gret, det.
- Hvor la jeg den tingen? - Høyre lomme.
La oss begynne med det store spørsmålet.
- Hvor dro du? - Til Krypton.
Men du sa til meg den var ødelagt for evigheter siden.
Det var den, men noen astronomer trodde de hadde funnet den.
Jeg måtte se det selv.
Nå er du tilbake, og alle virker veldig glade for det.
Ikke alle.
Jeg har lest artikkelen, Lois.
Ja, det har mange gjort, jeg fikk jo pulitzer...
Hvorfor skrev du den?
Hvordan kunne du forlate oss på den måten?
Jeg har gått videre, sammen med resten av oss.
Derfor skrev jeg den.
Verden trenger ikke å bli reddet.
Ikke jeg heller.
Lois...
Kan du bli med meg?
Hvorfor?
Jeg har noe å vise deg.
Vær så snill?
Jeg kan ikke være lenge borte.
Det vil du ikke være.
Clark sa grunnen til du dro uten å si ha det; det var for vanskelig for deg.
Personlig mener jeg det er drittprat.
Clark?
Fyren jeg jobber med.
Kanskje har Clark har rett.
Du vet, min...
Richard, han er pilot,
han tar meg opp hele tiden.
Ikke som dette.
Jeg hadde glemt hvor varm du er.